Šach rozvíja osobnosť – Roumen Bezergianov – recenzia
Ako v symbolike jednotlivých šachových figúrok a v princípoch šachovej hry nájsť cenné metafory....
Svetlo, ktoré nevidíme, Antony Doerr - recenzia
Knižná recenzia: Svetlo, ktoré nevidíme
Autor: Antony Doerr
Celkové hodnotenie:
Dodatočné informácie:
Knihu nájdete v eshope:
Vojnu si zväčša spájame s krvou, s bezcitnosťou a drastickými obrazmi, ktoré súčasnej generácii reprodukujú už len učebnice dejepisu. Na to predsa nie je nič zlé, všetci musíme uznať, že je to pravda a za synonymum vojny môžeme považovať i zbytočné krviprelievanie. No táto je kniha iná. Je o vojne, a predsa je ľudská či citlivá. Je v nej opísaných množstvo katastrof, no predsa tak odlišným a krehkým spôsobom.
Nemecko a Francúzsko predstavovali v čase druhej svetovej vojny dva rozdielne svety. V tom francúzsky hovoriacom žila Marie-Laure, malé dievča, ktorého otec bol zámočníkom v prírodovednom múzeu v Paríži. Keď jeho dcérka v šiestich rokoch prichádza o zrak, trpezlivo jej vyrába maketu ich štvrte, aby sa bez obáv mohla pohybovať aj za múrmi ich domu. Tie pravé obavy a nebezpečenstvo však prichádzajú o šesť rokov neskôr vo chvíli, keď do Paríža vtrhnú nacisti a Marie-Laure spolu s otcom priam utekajú preč, do bezpečia k prastrýkovi. Neodchádzajú však sami – z Paríža si odnášajú mimoriadne vzácny a nebezpečný predmet z múzea.
V Nemecku zasa žije Werner, malý chlapec a sirota, ktorý ešte v detstve spoznáva svoj talent a opravuje rádiá, ktoré potrápili aj tých najskúsenejších majstrov. Vďaka svojej vytrvalosti sa dostáva na prestížnu internátnu školu pre Hitlerovu mládež. Tá preňho predstavuje vstupenku do špeciálnej jednotky. Keď po čase zisťuje, že to, čo vykonáva, sa dobrom práve nazvať nedá, vydá sa na cestu a skončí na mieste, kde sa stretáva so slepou Marie-Laure. Dva rôzne svety tak našli jeden prienik, ktorý môže veľa vecí ovplyvniť.
„V poslednom čase je duchom neprítomný. Fajčí ako Turek, akoby sa chcel premeniť na kôpku popola, a ponocuje. Pracuje ako včelička, vyrába maketu Saint-Malo, vraj pre Marie, každý deň pribúdajú nové domy, vyrezáva mestské hradby, mapuje ulice, aby sa dievča naučilo orientovať v meste rovnako ako svojho času v ich parížskej štvrti.“Antony Doerr
Svetlo, ktoré nevidíme v sebe skrýva svojrázny príbeh. Hoci sa text číta jednoducho (za čo môžu nižšie spomenuté prvky), dej plynie veľmi pomaličky a autor si počas celého príbehu udržiava svoje pozvoľné a ľahučké tempo. Menej trpezlivejších čitateľov, ktorí si potrpia na dynamiku deja a neustále očakávajú nové zvraty či prelomové udalosti, môže táto rýchlosť, akou sa príbeh poháňa vpred, trochu odradiť. Viem si predstaviť, že pár čitateľov knihu odloží nedočítanú a viac sa k nej nevráti, no tí, čo si dokážu vychutnať prítomné okamihy, i keď vskutku banálne, budú nadšení a uvidia v príbehu to povestné skryté čaro, ktoré knižka bezpochyby má.
Dej je vyrozprávaný v dvoch líniách, ktoré sa pravidelne striedajú. V jednej z nich čitateľ sleduje život Marie-Laure a v druhej zasa Wernera. Obe postavy sú zasadené do rozličných prostredí, no v jednom momente sa ich životy pretnú. Tento okamih môže predstavovať akýsi dejový míľnik, ktorý dojem „pomalej knihy“ trochu napráva, no po čase sa daný efekt môže opäť vytratiť.
Knižka má pomerne krátke kapitoly, vďaka čomu sa číta vcelku rýchlo. Niektorým čitateľom môže prekážať, že jednotlivé časti (väčšie zoskupenia kapitol) nie sú zoradené chronologicky, no autor v čase preskakuje vpred a potom sa zasa vracia nazad. Táto skutočnosť však nevyvoláva zmätok, možno i vďaka tomu, že všetky skutočnosti autor dokázal vyrozprávať zrozumiteľne a jasne, čím predsa len minimalizoval riziko, že by sa niektorí čitatelia v deji úplne stratili.
Čo sa týka jazykovej stránky – dalo by sa povedať, že slovná zásoba ani štylistika sa nevymykajú z rámca priemeru. Jedno sa však autorovi uprieť nedá, a to výborný rozprávačský talent, ktorým dokázal konkurovať napríklad i Jeffryemu Archerovi, majstrovi spomedzi rozprávačov. Jednotlivé situácie autor opisuje dôveryhodne a s citom pre neho príznačným, čoho výsledkom je, že aj bežné chvíle vedia čitateľom navodiť zimomriavky. V knižke sú dialógy zastúpené len v malej miere, väčšiu časť tvoria práve opisy, ktoré prehlbujú autenticitu všetkých zobrazených skutočností.
Takisto sa autorovi podaril nie celkom bežný skutok – knihy s vojnovou tematikou zväčša hýria akciou a na čitateľa doslova vypľúvajú nepekné a drastické scény, aby mu predostreli všetky hrôzy, ktoré vtedy spoločnosť napáchala. Antony Doerr zvolil pokojné tempo a rozvahu, nestavil na krv, no na pocity a skutky, ku ktorým boli hlavné postavy dohnané vplyvom vonkajších okolností. Aj napriek tomu však dokázal čitateľovi ukázať zlo napáchané počas druhej svetovej vojny, vyvolať v ňom búrku pocitov a zasiať mu do hlavy množstvo otázok.
Knihu nájdete v eshope:
Zoči-voči neodvratnému koncu prežijú iba naše životné príbehy. V Krajine vtákov sa prepletajú osudy čudesnej skupiny rojkov a outsiderov z minulosti, súčasnosti i budúcnosti, ktorí prekonávajú nepriazeň osudu a odovzdávajú svoje príbehy nasledujúcim generáciám. 1453 – Byzantský Konštantínopol obliehajú moslimovia. Osirelá dievčina Anna a zverbovaný mladý pohonič Omar z útočiacej armády….čítať viac
Román sa odohráva počas troch desaťročí a rozpráva o priateľstve dvoch dievčat, ktoré si v škole sľúbili, že zostanú najlepšími priateľkami do konca života. Netušili, čo všetko ich čaká, aké výzvy im pripraví život, ktorý sa pre každú rozbehol úplne iným smerom. Ambiciózna Tully a romantická Kate sa tridsať rokov navzájom povzbudzujú, ich priateľstvo prežíva búrky – príde aj žiarlivosť, hnev, nenávisť…čítať viac
Proti vetru je strhujúci román, ktorý nám pripomína časy veľkej hospodárskej krízy a ľudí, ktorí ju prežili – tvrdú realitu, ktorá rozdelila národ a nútila ľudí bojovať o prežitie. Je to svedectvo o nádeji, odolnosti a sile ľudského ducha prežiť navzdory nepriazni osudu. Nezmazateľný portrét Ameriky a amerického sna videný očami nezlomnej ženy, ktorej odvaha a obeta definuje celé generáciu…čítať viac
Jack Shakespearow je majster slova. Písanie mu dáva krídla. Na krídlach fantázie objavuje nepoznané, z vtáčej perspektívy sa díva na svet a opisuje jeho rozmanité farby, ľudí, veci a vecičky tohto sveta. Keďže jeho posledná zbierka básní Hladný ako spisovateľ sa veľmi nepredáva, privyrába si u nás písaním recenzií a blogov. A to mu ide naozaj bravúrne.
Ako v symbolike jednotlivých šachových figúrok a v princípoch šachovej hry nájsť cenné metafory....
Malý Panda, Tato a mesiac predstavuje útlu knižku, ktorá je dôkazom, že nie je...
Slušné správanie: V škôlke je originálny a hravý titul, ktorý vás bude pobádať k...
Jeden plus jeden by si mal prečítať každý, kto chce pomocou písmeniek pohladiť svoju...
Pre lepší online zážitok používame „cookies“. Vďaka nim presnejšie analyzujeme návštevnosť, upravujeme reklamu a užívateľské nastavenia. Súhlasíte so spracovaním súvisiacich osobných údajov?
Viac o cookies